Tukholma 1989
Ei järin säntillistä sakkia.
Ketkä? ― Mitä?
"Ei järin säntillistä sakkia." ― Ei tosiaan.
Puhutko nyt miehistä? ― Niistäpä hyvinkin.
Et kai yritä sanoa, että mamut ovat leväperäisiä?
Ei tulisi mieleenikään, Eriksson.
Onko poliisilla?
Alue yksi, 30 kutsuu!
Rådmansgatanilla tappelu asunnossa. Ehtiikö joku paikalle?
Siellä sentään tapahtuu jotain.
Partio Rådmansgatanille. Asuntotappelu.
Naapurin täti kuulosti epätoivoiselta.
Ei hätää, typykkä, Bosse―setä hoitaa asian.
Mikä numero? ― 25, neljäs kerros.
Selvä. Mamu sikseen, painutaan Rådmansgatanille.
NELJÄS MIES
Sieltähän se Jarnebring saapuu harjoittelijatyttöineen.
Ryömienkö tulitte? Terve, Wijnbladh. ― Pää kiinni.
Käy kiertelemässä ovilla.
Kävin jo. ― Varsinainen pinko! Selvisikö mitään kiinnostavaa?
Yksi ei avannut.
Soittajan lisäksi kukaan ei ole nähnyt eikä kuullut mitään.
Uhri oli kuulostanut pikemminkin vihaiselta kuin pelokkaalta.
Tekijän ääntä soittaja ei kuullut.
Murha―ase oli viskattu tiskialtaaseen.
Sabatier. ― Aivan.
Mikä se on? ― Sikakallis merkki.
Vaikuttavaa. Kotitaloustunnillako opit?
Joo. Opin myös, miten sika paloitellaan.
Jarnebring. Pomosi lupasi sinut ja pikku ystävättäresi avuksemme.
Nähdään väkivaltayksikössä aamuyhdeksältä.
Mitä? ― Ei mitään...
Millä mielellä aloitat rikostutkinnassa? ― Hyvällä.
Viihdyn varmasti. ― Järjestyspoliisistako siirryit?
Niin. Sitä ennen olin turvallisuusyksikössä.
Huopatossuja, siis. ― Juuri niin.
Ja nyt työtovereinasi on poliisivoimien pahimmat tollot:
Späckström ja Wijnbladh.
Kaksi tolloa ja yksi susi.
Oliko tuo iskuyritys?
Ei todellakaan. Sinähän olet kihloissa.
Tiesit siis? ― Huopatossu kyllä tietää.
Kiitos kyydistä. ― Eipä kestä.
Wijnbladh. Alahan painua.
Huomiseen sitten. ― Huomiseen.
Hyi, saatana!
Tervetuloa, arvon herrasväki. Meillä on murha selvitettävänä.
Muuan Kjell Göran Ohlsson, syntynyt ―44.
Murhapaikka on uhrin olohuone.
Yksi tai useita veitseniskuja rintakehän alueelle, ―
isketty selkäpuolelta.
Yksineläjä, lapseton.
Tilastoviraston pamppuja. ― Toimistonjohtaja.
Niinhän minä sanoin. ― Toimiston― johtaja ei ole mikään pamppu.
Se on niiden alin johtajanvirka, suunnilleen kuin rikostarkastaja.
Kuollut yhtä kaikki, vai kuinka?
Wijnbladh? ― Tapaan tänään oikeuslääkärin.
Pidä huoli, että saat Kalman, niin asiat sujuvat.
Hyvä. Sitten tekijä ja motiivi.
Minulla on omat käsitykseni motiivin suhteen, ―
mutta Wijnbladh tarkistaa vielä muita juttuja.
Palaan asiaan. Tekijä saadaan varmasti pian kiinni.
Kysyttävää? ― Painetaanko viikonloppukin?
Valitan. Sen karvalakkipään murha Sveavägenillä tyhjensi rahakirstun.
Ylityöt kielletty.
Tuletko mukaan, kun vainaja riisutaan?
Olen äärettömän kiitollinen kutsusta, Wijnbladh.
Ymmärtänet kuitenkin, että minulla on muita kiireitä.
Oletko sinä Wijnbladh? ― Onko professori matkoilla?
Tarkoitatko tohtori Engeliä, jota kutsutte Kalmaksi?
Professori hän ei kylläkään ole, mutta Kalma on osuva nimi.
Laiskuri olisi kyllä vielä osuvampi.
Hän yrittää luistaa töistä niin paljon kuin suinkin.
Katsotaanpa...
Kjell Ohlsson on kuollut veitseniskusta ―
tai muusta takaapäin tulleesta iskusta.
Sydän, vasen keuhko ja aorta vahingoittuneet, ―
mistä on aiheutunut valtaisa verenhukka.
Kuollut muutamassa minuutissa.
Veitsenterä on ollut viistosti vaaka―asennossa.
Iso, hyvin terävä yksiteräinen veitsi.
Tästä voit lukea lisää.
Entä ajankohta? ― Suunnilleen sama kuin hälytyksen, noin klo 17.
Tuli mieleen eräs seikka.
Ohlssonhan oli 172 cm pitkä.
Tekijän on täytynyt olla Ohlssonia paljon pidempi ja vahvempi, ―
kun ottaa huomioon pistohaavan kulman ja syvyyden.
Siis isokokoinen, vahva tekijä, noin 190―senttinen.
Niinkö sinusta?
Mitä sanot päätelmästä, että Ohlsson istui?
Isku ei vaadi kovin paljon voimaa, jos veitsi on terävä.
Jospa tekijä oli ammattilainen.
Iskusta päätellen hän tuntee anatomiaa.
Mitä? ― Mistä te kaiken keksitte?
Iskun osuma oli vain onnekas sattuma.
Tai epäonnekas, katsontakannasta riippuen.
Mistä tekijä tiesi niin tarkasti kylkiluiden sijainnin?
Ohlssonillahan oli paita päällään.
Vai oliko tekijällä paloittelusuunnitelma?
Olisiko Ohlsson ollut homoseksuaali? ― Että oliko hänellä häntä?
Mikään ei viittaa siihen, ―
että miehen rengaslihas olisi ollut erityisen kovassa käytössä.
Wijnbladh!
Bäckstöm oli oikeassa. Olisit tullut suoraan minun pakeilleni.
Se nainen ei ole ihan viisas. Asuukin toisen naisen kanssa.
Kas vain, lesbo!
Täysin harkintakyvytön.
Käsitykseni tekijästä on sama kuin sinun, yksityiskohtia myöten.
Ohlsson oli tyypillinen piilohomo, joka oli iskenyt kaltaisensa.
Seuralainen oli isokokoinen ja väkivaltaan taipuvainen.
Tällä kertaa Ohlssonia ei pantukaan ahteriin, ―
vaan miestä iskettiin hänen omalla keittiöveitsellään.
Eikös Ohlsson asunutkin Rådmansgatanilla? ― Asui.
Humlegården.
Rådmansgatanhan on siinä lähellä.
Humlegårdenissahan peppupojat jahtaavat piilohomoja ja päinvastoin.
Kiintoisa ajatus.
Saat sen ihan ilmaiseksi.
En nähnyt enkä kuullut mitään.
Olin tärkeässä kokouksessa Humlegårdenissa ―
kansallisten veljieni kanssa.
Sana 'nationell' juontaa alun perin latinan sanasta 'nascor', syntyä.
Sen te varmaan tiesittekin.
Tarkoitan siis kokousta enkä sanan alkuperää.
Virkaveljennehän häätivät meidät ystävällisesti pois.
Milloin tulitte kotiin? ― Varttia vaille viisi.
Mitä teitte sitten? ― Join kupin teetä.
Syvennyin Verner von Heidenstamin kauniisiin runoihin.
Lieneekö nimi tuttu?
"Kodin, linnakkeen rakennamme, muurin vankoin ympäröimme."
"Maailmamme ainoamme, kaiken keskelle pystytämme ."
Kaunista, tosiaan.
Et siis tuntenut Kjell Ohlssonia?
Puhuin hänen kanssaan kerran.
Minusta hän oli epäluotettava ja mielistelevä.
En siis ole viettänyt unettomia öitä Ohlssonin vuoksi.
Hän liikkui väärissä piireissä. ― Mitä tarkoitatte?
Herraksi pukeutunut proletaari. Sellaisen tuntee hajusta.
Surkimus koko mies.
Näin meidän kesken voin kertoa, että hänet puukotettiin.
Näyttikö pahalta? ― Vähän toiselta kuin meillä ja teillä.
Taisi olla varsinainen teurastus.
Miten iso veitsi oli?
Helvetinmoinen viidakkoveitsi. Melkein kuin samuraimiekka.
Teolla saattaa siis olla yhteys niihin pornomurhiin?
Tarkoitan sitä hullua, joka silpoo ihmisiä isolla veitsellä.
Ensin sen neekerin Söderillä ja kaksi runkkaria pornokaupassa.
Olen itsekin miettinyt, että motiivi voisi liittyä seksiin.
Aivan.
Loistojuttu, Bäckström.
Kyseessä on sarjamurhaaja. ― Niinpä.
Ei mikään pikkujuttu. ― Hitonmoinen paukku.
Siinä sinulle mehukas juttu, poika.
Mitä pirua tämä on? ― Mikä?
Ei ole peräisin meiltä. ― Millä perusteella?
Koska juttu on niin pirun typerä.
Hihhuli, joka teurastaa ruskean reiän ritareita samuraimiekalla.
Ohlssonhan murhattiin tavallisella keittiöveitsellä.
Veistä tutkitaan.
Ota iisisti, Jarnebring. Pitää joutua kokoukseen.
Hiton tärkeään sellaiseen.
Hitto.
Hyi helvetti!
Tukholma nykyaika
Miten miehellä on varaa tuollaiseen autoon?
Ei kai pääministerin neuvonantaja ansaitse paremmin kuin minä?
Jään kaipaamaan näitä tapaamisiamme.
Kyllä sinä selviät ilmankin.
Miten on sinun laitasi?
Mahdatko tarkoittaa sairauttani vai tapaamisiamme?
Minä en selviä hengissä, kuten ei itse asiassa kukaan muukaan.
Minulle vain tulee lähtö turhan pian.
En edes yritä sanoa mitään.
Niin on viisainta.
Johanssonko tulee tilallesi?
Hän ei oikein perusta tiedustelupalvelusta.
Saapa nähdä, suostuuko hän.
Säpon johtajaksiko?
Suostuu varmasti.
"Ådalin teurastaja" on hyvin kunnianhimoinen, ―
vaikka ei sitä itse myöntäisikään.
Paras poliisi, jonka kanssa olen työskennellyt. ― Epäilemättä.
Minulla oli ilo tutustua häneen Palme―tutkinnan yhteydessä.
Siitä on sata vuotta. ― Niinkö kauan?
Niin, aika rientää, kun on hauskaa.
Merkillistä, ettemme saaneet tekijää kiinni.
En uskonut Petterssonin syyllisyyteen, ―
vaikka hän tunnustikin sille toimittajapellelle.
Hän olisi tunnustanut Kennedyn murhankin parista suklaamakeisesta.
Joku saa hoitaa senkin jutun joskus. ― Minä kuitenkin häivyn.
Saat kääntyä Johanssonin puoleen.
Niin kai.
Niin kai sitten.
Kippis, Nilsson. ― Kippis.
Voisitko ajatella asiaa, Johansson?
Voisinpa hyvinkin.
Tuskin olet päätynyt minuun itse. Mitä päättävät tahot sanovat?
Sinustako?
Viis siitä, mitä he pitävät minusta yksityishenkilönä.
Tarkoitin turvallisuuspoliisin operatiivisena johtajana.
Valtioneuvoston kansliassa sinua pidettiin erinomaisena ehdotuksena.
Kerro lähemmin.
Puhuin erityisasiantuntija Nilssonin kanssa.
Tuntenet hänet Palme―tutkinnan ajoilta.
Valinta oli yksimielinen. ― Rauhoittava tieto.
Mutta...?
Olen alkanut kaivata kunnon operatiivisiin tehtäviin.
Tähän tehtävään tarvitaan kunnon poliisi.
Yllätyt varmasti myönteisesti.
"Kunnon poliisi". Kalskahtaapa hienolta.
Niinpä.
Uhka demokratiaa vastaan tulee nykyään oikealta eikä vasemmalta.
Voisipa vain kääntää päätään.
Joskus sitä joutuu toimimaan palokuntalaisena, ―
kun täytetään korkeita virkoja.
Kiitosta ei heru. Pitää vain tukkia turpansa ja toivoa parasta.
Turha luulla, että siivoan jälkiäsi. Siihen olen väärä henkilö.
Ei puhettakaan. Siitä olen huolehtinut itse.
Saat aloittaa puhtaalta pöydältä. ― Sehän on kaunis ajatus.
Milloin aloittaisin? ― Voin lähteä vaikka huomenna, jos tahdot.
Tai jos saan valita itse, niin jo tänään.
Mitäs nyt juhlitaan?
Päiväni kiertävänä poliisipäällikkönä ovat ohitse.
En ole enää mikään jokapaikanhöylä, jota voi käyttää mihin tahansa.
Luulin, että viihdyit työssäsi. ― Totta vie viihdyinkin.
Ole hyvä ja istu.
Mikä oli se työ, jota et ilmeisesti voinut vastustaa?
Edessäsi seisoo nyt hyvään asemaan noussut mies, ―
jolla on operatiivinen vastuu ―
siitä mitä poliisien kielellä kutsutaan "suljetuksi toiminnaksi".
Se on paras paikka sille, joka haluaa päteä poliisina.
Onko sinusta tullut Säpon johtaja? ― Olisi pitänyt kysyä sinulta ensin.
Ei nyt sentään. Enhän minä tässä salaiseksi agentiksi rupea.
Tärkeillä valinnoilla voi olla mullistavat seuraukset.
Olen vähän utelias sen suhteen... ― Minkä niin?
Minusta sinä et ole ollut kovin vakuuttunut ―
Säpon tarpeellisuudesta.
Totta kai Säpoa tarvitaan. Kaikkihan sitä tarvitsevat.
Ilmeisesti tarvitsemme Säpoa ja sinä olet erinomainen poliisi.
Vietät säädyllistä elämää ainakin minut tavattuasi, ―
joten on kai ihan hyvä, että suostuit.
Siksi olisikin pitänyt kysyä sinulta ensin.
Tiedän sen, mutta tuli vähän kiire. ― Vähän kiire?
Berg kuihtuu silmissä.
En tiedä, mikä hänellä on mutta...
... pelkään pahinta.
Mitä Bo sanoo? ― Jarnebring? Miten niin?
Ihan samantekevää. ― Et ole kertonut hänelle.
Luulin, että ilahtuisit.
Minähän olen iloinen. Iloinen ja ylpeä.
Kuinka iloinen?
Täällä jossain. Täällä sormeni viihtyvät.
Niinhän sinä aina sanot.
Tukholma 1989
Oliko hän oksentanut? ― Löysimme tahraisen pyyhkeen.
Mekö löysimme? ― Tai siis sinä.
Kiitos. ― Pyyhe on rikoslaboratoriossa tutkittavana.
Aloitetaanpa Ohlssonista.
Mitä mies puuhasi ennen kuin sai veitsen kylkiluittensa väliin?
Hän poistui ennen lounasta ―
Ruotsin akateemisten keskusjärjestön kokouksesta.
Syytä ei tiedetä.
Hän teki tavanomaiset ostoksensa Östermalmin kauppahallissa.
Tavanomaiset? ― Hiljaa, Bäckis.
Hallista hän meni kaiketi suoraan kotiin salkkuineen ja kasseineen.
Naapurinrouva Westergrenin mukaan ―
Ohlsson sai pian kotiin tultuaan vieraan.
Joku soitti ovikelloa. Ohlsson päästi tulijan sisälle.
Todistajan kertomuksen ja niukkojen tietojemme perusteella ―
Ohlsson tunsi tulijan.
Loistavaa, Bosse.
Hyvin harva on erehtynyt kutsumaan minua Bosseksi.
Kukaan heistä ei ole hengissä. ― Älä helvetissä.
Jatketaan.
Miehellä oli ilmeisesti hyvin suppea tuttavapiiri.
Kaksi henkilöä on tiedustellut, oliko uhri Ohlsson.
Ensimmäinen soitti jo lauantaina aamupäivällä.
Hän on televisiotuottaja Sten Welander.
Toinen soittaja on Theodor Tischler, ―
Nybroplanilla sijaitsevan arvopaperifirman pääomistaja.
Kertokaa jo jotain kohahduttavaa, helvetti soikoon.
Mitä ruumiille tapahtui?
Vierailija saapui siis neljän maissa.
Naapurinrouvan mukaan myöhemmin syntyi riitaa.
Ohlsson ja vieras joivat kahvia.
Kupit huuhdottiin ja jätettiin tiskialtaaseen.
Sitten siemailtiin gin tonicia.
Siitä kielivät sitruunanviipaleet, tyhjä tonikkipullo, ―
puoliksi juotu ginipullo, kaatunut tonikkipullo ―
sekä kristallinen grogilasi.
Lasin on täytynyt olla sohvapöydällä tappelun alkaessa.
Kas, Wijnbladhkin on paikalla.
Tervetuloa mukaan otteluun.
"Lasin on täytynyt olla sohvapöydällä."
Terävä huomiokyky.
Tiedämmekö, kuka näitä jaloja juomia joi?
Sormenjäljistä päätellen isäntä itse.
Lisäksi tiskipöydästä löytyi tunnistamattomia sormenjälkiä.
Entä kun tilanne riistäytyi käsistä?
Tässä on oikeuslääkärin alustava lausunto.
Tohtori Kalmako?
Ensin asialla oli joku nuorempi kyky.
Nainen.
Vai että nainen! En luota ruumiita leikkeleviin naisiin.
Siinä on jotain epänormaalia.
Hän onkin lesbo.
Olisihan se pitänyt arvata. Matonnuolija.
Otin itse yhteyttä Kalmaan. ― Hyvä. Mitä hän sanoi?
Hän oli ehdottomasti sitä mieltä, että uhri oli homoseksuaali.
Sitähän minäkin.
Näppituntumani sanoo, että kyseessä on homomurha.
Ja millähän perusteella? ― Minäpä kerron, Bo... sse.
Yksinelävä, 45―vuotias mies.
Ei lapsia eikä naisia lähimaillakaan.
Asuu kuin hintti, syö ja juo kuin hintti ―
ja pukeutuu kuin hintti.
Etkö nähnyt niitä rumia baskereita eteisessä?
Mies istui sohvalla poikaystävänsä kanssa.
He pelehtivät ja siemailivat drinkkejä.
Kesken kaiken heille tuli jotain riitaa.
Vieras haki veitsen, asettui uhrin taakse ja iski.
Sitten tekijä meni keittiöön, ―
heitti veitsen tiskialtaaseen ja oksensi päälleen.
Sinähän olet taitava tekemään löytöjä, Jarnebring.
Ota lottaosasto mukaan ja tutki asunto läpikotaisin.
Homorekisterin avulla juttu olisi ratkaistu jo ajat sitten.
Hemmetin sosialistihomppelit.
Älä hikeenny, Bo.
Mistä homorekisteristä Bäckström puhui?
Se on jo historiaa.
Joskus 40― tai 50―luvulla ―
laadittiin rekisteri miesprostituoiduista ―
ja heidän asiakkaistaan.
Minkä takia? ― Homopiireihin liittyvien rikosten ratkaisemiseksi.
Homojen hakkaaminen oli tuolloin varsinaista kansallisurheilua.
Rekisterissä oli ainakin pari tuhatta nimeä.
Lopulta rekisteriin päätyi keiden tahansa homoseksuaalien nimiä.
Ymmärrän, että Bäckströmiä harmittaa.
Hän lisäsi siihen rekisteriin ennätysmäärän nimiä.
Homman nimi on selvä.
Työ on tehtävä huolella tai sitä on turha aloittaakaan.
Aikaa se vie, ―
mutta lähdemme täältä vasta kun joka ikinen seinäludekin on tutkittu.
Tässä kaikki mitä tarvitaan.
Revi vaikka tapetit, jos on tarvis. Huikkaa, jos löydät jotain.
Kaikki kiinnostava kootaan olohuoneen pöydälle, ―
kirjataan ja viedään tutkittavaksi.
Kaikki tykötarpeet ovat kassissa. Kysyttävää?
Tädilläni on pian syntymäpäivä.
Ehkä näistä saisi kyhättyä lahjan.
Suu poikki, Eriksson.
Ensin työhuone ja kylpyhuone. Sitten pidetään kahvitauko.
Täältä lähtiessämme tiedämme sen miehen ajatuksetkin.
Voisitko tulla? Löysin yhden jutun.
Ole hyvä.
"Siivooja. Jolanta."
"Palkkio viikkosiivouksesta. 20 tunnin palkka maksamatta."
"Muista ilmoittaa lomapäivät, jolloin siivousta ei tarvita."
Lisäksi puhelinnumero. Loistavaa!
Minulla on nälkä.
Paikka sijaitsee Sveavägenillä.
Asiakas tunnisti Ohlssonin valokuvasta.
Hän sanoi Ohlssonin muistuttavan nahkahomoa, ―
joka viihtyy klubilla Volmar Yxkullsgatanilla.
Klubi on kovista otteista pitäville.
Menen käymään siellä. Mikä numero? ― 47.
Helvetti soikoon.
Hyi helvetti!
Tervetuloa.
Istumaan vain.
Paikka ei ole vielä auki, mutta jos tarve on pakottava...
Olen poliisi. ― Niinhän sinä sanoit.
Moni poliisi on saanut meiltä apua.
Vähät minä siitä. Tunnetko tämän kaverin?
Liian laiha meikäläisen makuun. Näyttää ihan Samu Sirkalta, raukka.
Et siis tunne häntä? ― En.
Pitäisi saada vähän enemmän työstettävää, mikäli ymmärrät.
Nyt otat helvetin rauhallisesti!
Minähän olen tyyni kuin viilipytty. Konstaapeli se näyttää kuumenevan.
Älä unta näe!
Saatanan pederasti! ― Älä suotta säikähdä, konstaapeli.
Meillähän oli niin rattoisaa.
Puhdasta, siistiä, kaikki järjestyksessä.
Kalliita, hillittyjä vaatteita, vöitä, kalvosinnappeja.
Kolme rannekelloa ja kultainen setelipinne.
Ei mitään kiihottavaa.
Soita ja kysy siivoojalta, voisimmeko tavata asunnossa.
Jolanta. ― Jeanette Eriksson tässä, hei.
Soitan poliisista. ― Mitä asia koskee?
Kjell Göran Ohlssonia.
Niin? ― Hän on valitettavasti kuollut.
Voisitko tulla tapaamaan meitä hänen asuntoonsa?
Kuollutko?
Valitettavasti. ― Mitä te haluatte?
Vain kysellä hieman, mielellään mahdollisimman pian.
Hyvä on, tulen asunnolle. ― Kiitos.
Pyytäisimme sinua kertomaan, ―
onko jotain siirretty tai puuttuuko jotain.
Mikäli jaksat...
Milloin tutustuit Ohlssoniin?
Kaksi vuotta sitten. Erään toisen asiakkaani välityksellä.
Nimellä ei ole väliä. Hän on töissä tv:ssä.
Sten Welanderko?
Millainen Ohlsson oli?
Hyvin pihi ja pikkutarkka. Juuri muuta en osaa sanoa.
Tapasin häntä tuskin koskaan. Hän jätti viestilappuja yöpöydälleen.
Laatikot ovat yleensä lukossa. ― Oletko varma?
Ihan varma. Aina lukossa. Olen utelias.
Yrittikö hän lähennellä sinua? ― Ei.
Miksei? ― Hän ei ollut kiinnostunut naisista.
Olen melko varma, ettei hän ollut kiinnostunut miehistäkään.
Mistä hän sitten oli kiinnostunut? ― Itsestään.
Vallasta ja rahasta. Hän kehuskeli hienolla asunnollaan.
Seksi ei yksinkertaisesti kiinnostanut häntä.
Jotkut miehet ovat sellaisia. Tiesitkö sen?
En.
Täältä puuttuu laukku. ― Iso vai pieni?
Vaaleanruskeaa nahkaa. Tyylikäs ja taatusti kallis.
Siinä oli hänen nimikirjaimensa. K.G.O.
Mitä teit perjantai―iltana?
Minulla on alibi, mutta arkaluontoinen.
Miehen nimi ja ammatti? ― Tekee samaa työtä kuin sinä. Ukkomies.
Perjantai―iltapäivän ja ―illan vietimme minun sängyssäni.
Tarvitsen hänen nimensä. Voit antaa sen myöhemmin.
Kukaan muu ei saa tietää asiasta, paitsi hän.
Täältä puuttuu pyyhkeitä.
Neljä. ― Jospa hän vei ne pesulaan.
Tuskinpa. Hän oli liian hieno asioidakseen siellä.
Onko sinulla käsitystä siitä, miksi joku olisi murhannut hänet?
Ehkä joku halusi vapautua hänestä.
Joku, johon hän käytti valtaansa.
Sellainen hän minusta oli.
Käytti valtaansa niin, että ihmiset saivat tuntea sen nahoissaan.
Tukholma nykyaika
Huomenta.
Aion perustaa "riippumattoman yksikön".
Pienen ja tehokkaan tutkintaryhmän.
Aseeksi niitä vastaan, jotka äkisti uhkaavat valtakunnan turvallisuutta.
Suurieleistä. ― Pikemminkin tehokasta.
Tarvitaanko Ruotsissa turvallisuuspoliisia?
Pidätkö minua pilkkanasi? Vai oletko puhunut Pian kanssa?
Miksi olisin? Mitä mieltä hän on nimityksestäsi?
Hän on iloinen ja ylpeä. Totta kai Säpoa tarvitaan.
Miten vanha punasukka voi ryhtyä Säpon hommiin?
Punasukka? ― 68―sukupolven edustaja.
Mahdollisesti.
Nyt on uudet ja paremmat ajat. ― Tuskinpa vain.
Mahdollisesti toiset ajat, kyllä. Alan sitä paitsi olla liian vanha.
Kaikkihan me vanhenemme.
Mitä sinulle on tapahtunut? ― Kuinka niin?
Kauanko poliisikouluajoistamme onkaan? ― Ainakin 30 vuotta.
Olit luokan punasukkaisin.
Halusit lakkauttaa turvallisuuspoliisin.
Oliko näin?
"Se ei kuulu demokraattiseen poliisiorganisaatioon", sinä totesit.
Jos joku olisi pyytänyt sinua Säpon hommiin, olisit vetänyt turpiin.
Nyt sinusta tulee Säpon johtaja. ― Eikö olekin hitonmoista?
Oletko huolissasi vai kriittinen? ― Hämmästynyt.
No niin, mitä sanot? Oletko mukana?
Tekoparta ei sovi minulle.
Sääli.
Kyselen sitten muilta. Aloitan Lewinistä.
Lewinistäkö? ― Niin. Mitä sanot?
Täysi märkäkorva. ― Hän on ovela ja viisas mies.
Kaiken lisäksi oikea tietonikkari. Aliarvostettu ominaisuus.
Uskon, että hän on hyvä valinta.
Nimeni on Lewin eikä Löwin. ― Siinähän lukee Löwin.
Hei. Hänen nimensä on Lewin. Siitä menen takuuseen.
Tiedätkö miksi olet täällä?
Päihitit minut pikkujoulujen tietovisassa. Ensimmäinen tappioni.
Luulin, että Börjes sai pronssia vuoden ―72 olympialaisissa.
Hopeaa. ― Tiedän sen nyt.
Ei lähettäjää, ei sormenjälkiä, ei sylkeä, ei minkäänlaisia jälkiä.
"24. huhtikuuta 1975. Pyykki ei täysin tahratonta."
Kirjoittaja tietää, miten pysytään anonyymina.
Väärin. Käsintehtyä kirjepaperia käyttää enää yksi ainoa mies.
Vanha kunnon Nilsson.
Miksi se lähetettiin sinulle? ― Kuka Nilsson?
Pääministerin erityisasiantuntija.
Mitä tapahtui 24. huhtikuuta 1975?
Länsi―Saksan Tukholman―lähetystön valtaus. ― Aivan.
Seurasimme sitä koulukavereiden kanssa nenä kiinni tv―ruudussa.
Borussia Dortmund. Kävin arkistossa.
Kysymysmerkkejä riittää vielä.
Uskottiin, että lähetystön vallanneet saksalaisterroristit ―
saivat ulkopuolista apua.
Pyykkiä ei ole vielä pesty.
En tarvitse motivaatiota.
En ole poliisi vain ammatiltani, vaan koko identiteetiltäni.
Syön, paskon, nukun, bylsin, jos hyvin käy... ja metsästän.
Metsästysaikana riistaa, mutta ennen kaikkea totuutta.
Kun löydän langanpään, alan vetää siitä.
Yhtenä kauniina päivänä käsissäni on siisti lankakerä.
Anteeksi että tapaaminen viivästyi, mutta on ollut kiireitä.
Meikäläisillä on aina kiireitä.
Ollaan naimisissa työmme kanssa. ― Olen tätä nykyä ukkomies.
Niinkö? ― Olen ollut jo 22 vuotta ja kaksi kuukautta.
Varsinainen romantikko. Virkasisarko?
Postilaitoksen hommissa.
Me tapaammekin tästä lähtien säännöllisesti ―
nyt kun olet astunut Bergin huopikkaisiin.
Kernaasti, jos jatko sujuu yhtä miellyttävissä merkeissä.
Parhaat onnitteluni.
Oikea mies oikeassa virassa, jos minulta kysytään.
Minun on kai kiittäminen sinua? ― En ole niin vaikutusvaltainen.
Miksi lähetät kirjeitä Jan Lewinille etkä minulle?
Jan Lewin on kuulemma pikkutarkka mies, ―
joka ei jätä mitään sattuman varaan.
Jätänkö minä? ― Et suinkaan.
En vain halua kuormittaa sinua.
Sinulla on varmasti kädet täynnä työtä muutenkin.
Pitääkö minun etsiä jotain erityistä?
Sinä olet meistä se, joka näkee kulman taakse.
Saksalaiset löysivät hiljattain uutta aineistoa Stasin arkistosta.
Ulkomailla toimineiden vakoojien ja tukijoiden nimiä 70― ja 80―luvulta.
Paperit ja ulkomaisten aatetoverien nimet päätyivät tänne.
Kuulinkin siitä.
Lähetystön valtaukseen epäiltiin osallistuneen myös ruotsalaisia.
Heidät poisti jutusta myöhemmin komisario Persson, Bergin renki.
Miten niin renki?
Perssonhan suojeli rakasta pomoaan kynsin ja hampain.
Tarkoitus ei ollut vähätellä.
Berg käski siivota arkistot ja Persson hoiti homman.
Viisi aseistettua valtaajaa ―
vaatii 26 henkilön vapauttamista Saksan liittotasavallan vankiloista.
Vapaaksi vaaditaan muun muassa Baader―Meinhof―ryhmän jäseniä.
Panttivankien joukossa ―
ovat mm. Saksan liittotasavallan suurlähettiläs ja sotilasattasea.
Attentaatti on dramaattisin Ruotsin sodanjälkeisessä historiassa.
Saksan liittotasavallan Tukholman―lähetystö ―
vallattiin huhtikuussa 1975.
Ammumme yhden virkailijan joka tunti.
Jos rakennukseen hyökätään, räjäytämme sen.
Olemme ampuneet lähetystövirkailija Hillegaartin.
Valtaajia oli itse asiassa kuusi.
He kuuluivat terroristijärjestö RTF:n erikoisryhmään.
He vaativat, että Länsi―Saksan vankiloista vapautettaisiin ―
mm. Ulrike Meinhof, Andreas Baader ja Gudrun Ensslin.
Kaikilla oli yhteyksiä Punaiseen armeijakuntaan, ―
joka sieppasi ja murhasi satoja ihmisiä 70― ja 80―luvulla.
Terroristit pitivät itseään jonkinlaisina kaupunkisisseinä.
Saksan viranomaiset eivät taipuneet terroristien vaatimuksiin.
Ruotsin hallitus neuvotteli ―
Palmen ja oikeusministeri Geijerin johdolla.
Poikki! Poikki! Poikki!
Kello 23.47 lähetystössä räjähti trotyylipommi.
Räjähdyksen syy on yhä epäselvä.
Valtaus päättyi siihen.
Koko rakennus on räjäytetty.
Oli silkkaa onnea, ettei useampia kuollut.
Yksi terroristeista kuoli.
Loput yrittivät paeta, ―
mutta poliisi otti heidät kiinni lähetystön edustalla.
Heidät karkotettiin maasta nopeasti.
Tuolloinen pääministeri Palme totesi jälkeenpäin, ―
että välikohtaus ratkesi menestyksekkäästi ―
ja demokratia voitti.
No niin. Mitä te täällä teette?
En tiedä, tunnetteko toisianne entuudestaan, ―
mutta otetaan esittelykierros.
Eriksson, Jeanette.
Olet siunannut poliisivoimia läsnäolollasi pian 20 vuotta.
Sitä luokkaa.
Sitten on Martinez, Lena. ― Linda!
Suo anteeksi.
Olet uusi tuttavuus minullekin, mutta sinulla on hyvät suositukset.
Kiitos.
Sitten on vielä Jan Lewin, ―
analyytikko ja kävelevä tietosanakirja.
En sano tätä yhtään vähättelevään sävyyn, ―
mutta hänellä on ärsyttävä kyky tietää ihan kaikki.
Tästä hetkestä lähtien kuulutte pieneen tutkintaryhmääni.
Haluan ympärilleni ―
pienen joukon uskollisia ja luotettavia työtovereita.
Kelpuutan vain parhaat.
Tietojen mukaan lähetystödraaman pyykki on vielä pesemättä.
Monelle meistä on käynyt selväksi, ―
että saksalaiset saivat apua ulkoapäin.
Avustajat olivat Ruotsin kansalaisia, mutta keitä?
Tukholma 1989
Hän oli ihanteellinen työtoveri.
Hyvin pidetty henkilö.
Hän osallistui ahkerasti ammattiyhdistystoimintaan.
Tapasiko hän työtovereita vapaa―aikana?
En tunne alaisteni yksityiselämää.
Minä en tavannut häntä kertaakaan töiden ulkopuolella.
Aisha, kuuluiko Kjell tuttavapiiriisi?
Kjell Ohlssonko? Ei.
Onko osastolla ketään, joka olisi tuntenut hänet lähemmin?
Enpä usko.
Useimmilla meistä on perhe ja muuta.
Hän oli siis yksin? ― Riippuu siitä, mitä tarkoitat.
Hän varjeli yksityisyyttään, jos niin voi sanoa.
Tottahan toki.
Eikö hän ollut pidetty? ― Toki.
Hän oli hyvin kohtelias.
Kiitos.
Ottakaa yhteyttä, jos voimme olla vielä avuksi.
Otan osaa suruun. ― Jaaha... Kiitos.
Eipä paljon herunut. ― Ei niin.
Korrekti, kohtelias ja hieman etäinen.
Kukaan ei tavannut häntä töiden ulkopuolella.
Anteeksi.
Kuulin Ohlssonista. ― Niin?
Tavattaisiinko hetken päästä kahvilassa? ― Sopiihan se.
Olisihan se pitänyt arvata, miltä täällä näyttää.
"Äidin kuolinpäivä".
Ei sanaakaan Späckikselle. Hän jankuttaisi siitä loputtomiin.
En oikein tiedä, kuinka asian muotoilisin.
Olen tavannut vuosien mittaan paljon ihmisiä.
Pian tulee 30 vuotta täyteen täällä.
Kjell Ohlsson...
Voisi sanoa, ―
että Kjell Ohlsson oli pienin ikinä tuntemani ihminen.
Ilmeisesti sinä et kuitenkaan iskenyt häntä hengiltä.
En, mutta tämä oli odotettavissa.
Ihme, ettei häntä tapettu jo aiemmin.
Mitä vikaa hänessä oli? ― Mitä ei olisi ollut?
Hän oli laiska.
Hän vehkeili ja oli raukkamainen juoruilija.
Nuoleskeli ylempiään ja potki alempiaan.
Kaiken kaikkiaan varsinainen paskiainen.
Ja henki haisi pahalle.
Ilmeisen mukava kaveri, siis. ― Tyhmä hän ei kuitenkaan ollut.
Hän oli ovela tyyppi.
Ohlsson... oli paha ihminen.
Tukholma nykyaika
Ruotsalaisia oli uskoakseni neljä.
Miten voit olla niin varma?
Silmäilin vähän yhtä operatiivista rekisteriä.
Millainen on suhteenne tietokoneisiin? ― Ruokoton.
Tietokonenörtit ovat hutiloineet ―
ja jättäneet jälkiä poistamistaan nimistä.
Kai huomautit heille siitä? ― Kyllä vain. Kiittävät avusta.
Neljä nimeä on siis poistettu lähetystönvaltaustiedoista.
Meillä ei kuitenkaan ole aavistustakaan siitä, keiden nimet.
Hiton omituinen juttu.
Vielä omituisempaa on, että nimiä on ilmestynyt kaksi lisää.
Uusia nimiäkö? ― En tiedä.
Keistä on kyse?
Toinen oli tunnettu tv―tuottaja 80―luvulla, Sten Welander.
Kuoli syöpään viisi vuotta sitten. ― Muistan hänet.
Ääripunaiset mielipiteet senkin ajan mittapuulla.
Toinen oli Kjell Ohlsson, Ruotsin tilastoviraston työntekijä.
Toimistonjohtaja. Edesmennyt hänkin.
Welander ja Ohlsson, molemmat sopivasti kuolleita.
Ja ilmestyvät nyt lähetystöiskun tietoihin.
Miksi vasta nyt?
Eihän kukaan ole tutkinut juttua 20 vuoteen.
Yksi asia vielä. Ohlsson murhattiin.
26. toukokuuta 1989.
Kappas vain.
Suomennos: Tarja Kurki Yle